פרשת         צו 
שבת הגדול	
חמדת ימים
HEMDAT  YAMIM	

הרב שאול ישראלי זצ"ל
נשיא ומיסד
Harav Shaul Israeli zt”l
Founder and President

ראשי הכולל:
הרב משה ארנרייך
הרב יוסף כרמל
Deans:
Harav Yosef Carmel
Harav Moshe Ehrenreich

חברי ההנהלה:
פרופ' ישראל אהרוני
מר ברוך אייזנברג
מר יחזקאל הלר
עו"ד שלום וסרטייל
מר אליעזר יסלזון
מר יצחק מוינשטר
מר שלמה מרזל
מר צבי סנד
מר ג'י פומרנץ
מר יאיר מ. פלסר
מר קורט רוטשילד

Members of the Board:
Prof. Israel Aharoni
Mr. Barry Eisenberg
Mr. Jehezkel Heller
Mr. Eliezer Jeselsohn
Mr. Shlomo Marzel
Mr. Isaac Moinester
Dr. Yair M. Plesser
Mr. Jay Pomrenze
Mr. Kurt Rothschild
Mr. Zvi Sand
Adv. Shalom Wasserteil

American Friends of 
Eretz Hemdah Institutions
c/o Olympian
8 South Michigan Ave.
Suite 605
Chicago, IL 60603  USA

Our Taxpayer
ID#: 36-4265359
		
פרשת שבוע
יש צורך בבסיס חזק
הרב יוסף כרמל ראש כולל ארץ חמדה
בפרשת צו, התורה מקדישה כמה וכמה פסוקים לתיאור ההכנות הנדרשות להקמת המשכן והתחלת העבודה בו. כהן איננו יכול להתחיל את עבודתו לפני שהביא מנחת חינוך "זֶה קָרְבַּן אַהֲרֹן וּבָנָיו אֲשֶׁר יַקְרִיבוּ לַיקֹוָק בְּיוֹם הִמָּשַׁח אֹתוֹ עֲשִׂירִת הָאֵפָה סֹלֶת מִנְחָה תָּמִיד מַחֲצִיתָהּ בַּבֹּקֶר וּמַחֲצִיתָהּ בָּעָרֶב" (ויקרא ו' יג). כך גם הכהן הגדול מתחייב במנחה זו מדי יום וז"ל הרמב"ם "אין הכהן עובד תחלה וכן כהן גדול אינו עובד תחלה עד שיביא עשירית האיפה משלו ועובד בידו שנאמר זה קרבן אהרן ובניו אשר יקריבו ליי' ביום המשח אותו, ואם עבד קודם שיביא עשירית האיפה וכן כהן גדול שעבד בכהונה גדולה קודם שיביא עשירית האיפה עבודתו כשירה" (רמב"ם הלכות כלי המקדש פרק ה הלכה טז ועיין שם בגרסאות השונות). בהמשך הפרשה אנו מוצאים פרק שלם (פ' ח') המתאר את משיחתם של אהרון ובניו, הקרבת פר חטאת, שני אילי מילואים וקרבן מנחה מן המצה כפתיחה לשבעת ימי המילואים. הכנות מדוקדקות אלה הן חלק מתהליך כפרה ומילוי ידיים לפני תחילת העבודה הקבועה של אהרון ובניו בסדר הקבוע לדורות. הליך מעין זה התגלה בשנים האחרונות באחד האתרים הארכיאולוגים המדהימים ביותר בארץ ישראל ובעולם כולו. על המורדות המזרחיים של הר עיבל נחשף, קרוב לודאי המזבח שבנה יהושע על פי הציווי של מו"ר משה רבנו ביד ד' כפי שאנו מוצאים בספר דברים "וְהָיָה בְּעָבְרְכֶם אֶת הַיַּרְדֵּן תָּקִימוּ אֶת הָאֲבָנִים הָאֵלֶּה אֲשֶׁר אָנֹכִי מְצַוֶּה אֶתְכֶם הַיּוֹם בְּהַר עֵיבָל וְשַׂדְתָּ אוֹתָם בַּשִּׂיד: וּבָנִיתָ שָּׁם מִזְבֵּחַ לַיקֹוָק אֱלֹהֶיךָ מִזְבַּח אֲבָנִים לֹא תָנִיף עֲלֵיהֶם בַּרְזֶל:אֲבָנִים שְׁלֵמוֹת תִּבְנֶה אֶת מִזְבַּח יְקֹוָק אֱלֹהֶיךָ וְהַעֲלִיתָ עָלָיו עוֹלֹת לַיקֹוָק אֱלֹהֶיךָ:וְזָבַחְתָּ שְׁלָמִים וְאָכַלְתָּ שָּׁם וְשָׂמַחְתָּ לִפְנֵי יְקֹוָק אֱלֹהֶיךָ: וְכָתַבְתָּ עַל הָאֲבָנִים אֶת כָּל דִּבְרֵי הַתּוֹרָה הַזֹּאת בַּאֵר הֵיטֵב" (דברים כ"ז ד-ח). המזבח ששימש את העם בארבע עשרה השנים של "כיבוש וחילוק" בהן היו הבמות מותרות, ננטש בצורה מסודרת ונגנז עם בניית משכן שילה שגרם לבמות להאסר. המזבח נבנה בשני שלבים ראשית הוקרבו קרבנות על גבי משטח הסלע הטבעי וכנראה שאחר שהוקדש המקום נבנה במקום מזבח עולה גדול המתאים באופן כמעט מוחלט למופיע במשניות במסכתות  זבחים ומידות  ולמופיע בהלכות בית הבחירה לרמב"ם. הליך מעין זה אנו מוצאים גם אצל גדעון 1. "וְגִדְעוֹן בָּא וַיַּעַשׂ גְּדִי עִזִּים וְאֵיפַת קֶמַח מַצּוֹת הַבָּשָׂר שָׂם בַּסַּל וְהַמָּרַק שָׂם בַּפָּרוּר וַיּוֹצֵא אֵלָיו אֶל תַּחַת הָאֵלָה וַיַּגַּשׁ: ס וַיֹּאמֶר אֵלָיו מַלְאַךְ הָאֱלֹהִים קַח אֶת הַבָּשָׂר וְאֶת הַמַּצּוֹת וְהַנַּח אֶל הַסֶּלַע הַלָּז וְאֶת הַמָּרַק שְׁפוֹךְ וַיַּעַשׂ כֵּן: וַיִּשְׁלַח מַלְאַךְ יְקֹוָק אֶת קְצֵה הַמִּשְׁעֶנֶת אֲשֶׁר בְּיָדוֹ וַיִּגַּע בַּבָּשָׂר וּבַמַּצּוֹת וַתַּעַל הָאֵשׁ מִן הַצּוּר וַתֹּאכַל אֶת הַבָּשָׂר וְאֶת הַמַּצּוֹת וּמַלְאַךְ יְקֹוָק הָלַךְ מֵעֵינָיו:" 2."וַיִּבֶן שָׁם גִּדְעוֹן מִזְבֵּחַ לַיקֹוָק וַיִּקְרָא לוֹ יְקֹוָק שָׁלוֹם עַד הַיּוֹם הַזֶּה עוֹדֶנּוּ בְּעָפְרָת אֲבִי הָעֶזְרִי" (שופטים ו' יט-כד) קודם הוקרב הקרבן על סלע היסוד – הצור ואח"כ בנה גדעון מזבח במקום. [פרטים רבים נוספים אודות תגלית זו השופכת אור על ימיו הראשונים של העם שיצא ממצרים, בארץ אבותיו ועל זייפנותם של השומרונים ("אמר רבי אלעזר בר' שמעון נמיתי לסופרי כותים זייפתם תורתכם ולא הועלתם לעצמיכם כלום" תלמוד ירושלמי מסכת סוטה פרק ז ה"ג, בבלי סוטה לג ע"ב), ניתן לקרא בקריאה בקורתית בספרו של אדם זרטל "עם נולד"). המסקנה לדורות מכל זה היא שכל ניסיון לבנות בקודש מחייב הכנה יסודית והתקדשות מן הבסיס. 
הבה נתפלל שנזכה גם אנו להיות ראויים לשני השלבים.
	
ERETZ HEMDAH
5 Ha-Mem Gimmel St. P.O.B 36236   Jerusalem 91360
Tel:  972-2-5371485  Fax: 972-2-5379626		ארץ חמדה ע"ר
רח' המ"ג 5 ת.ד. 36236 ירושלים 91360
טל' 02-5371485  פקס: 02-5379626	
Email: info@eretzhemdah.org         web-site: www.eretzhemdah.org	

התורה והמדינה (מעזבונו של מרן הגר"ש ישראלי זצ"ל)
הרב יוסף כרמל - ראש כולל "ארץ חמדה"

קדושת ירושלים והמקדש /  חלק עשרים
כיצד קדשו את ירושלים? במשנה במסכת שבועות מובא "אין מוסיפין על העיר ועל העזרות אלא במלך ונביא ואורים ותומים ובסנהדרין של שבעים ואחד ובשתי תודות (חלות תודה) ובשיר ובית דין מהלכין ושתי תודות אחריהם וכל ישראל אחריהם הפנימית נאכלת והחיצונה נשרפת וכל שלא נעשה בכל אלו הנכנס לשם אין חייבין עליה" (משנה מסכת שבועות פרק ב משנה ב). ובגמרא מוסבר "בית דין מהלכין ושתי תודות אחריהן וכו'. למימרא, דבית דין קמי (לפני) תודה אזלי (הולכים), והכתיב: "וּבַחֲנֻכַּת חוֹמַת יְרוּשָׁלִַם בִּקְשׁוּ אֶת הַלְוִיִּם מִכָּל מְקוֹמֹתָם לַהֲבִיאָם לִירוּשָׁלִָם לַעֲשֹׂת חֲנֻכָּה וְשִׂמְחָה וּבְתוֹדוֹת וּבְשִׁיר מְצִלְתַּיִם נְבָלִים וּבְכִנֹּרוֹת:… וַיִּטַּהֲרוּ הַכֹּהֲנִים וְהַלְוִיִּם וַיְטַהֲרוּ אֶת הָעָם וְאֶת הַשְּׁעָרִים וְאֶת הַחוֹמָה: וָאַעֲלֶה אֶת שָׂרֵי יְהוּדָה מֵעַל לַחוֹמָה וָאַעֲמִידָה שְׁתֵּי תוֹדֹת גְּדוֹלֹת וְתַהֲלֻכֹת לַיָּמִין מֵעַל לַחוֹמָה לְשַׁעַר הָאַשְׁפֹּת: וַיֵּלֶךְ אַחֲרֵיהֶם הוֹשַׁעְיָה וַחֲצִי שָׂרֵי יְהוּדָה" (נחמיה י"ב כז-לב)! (משמע מהמשנה שבית דין בראש ואחר כך התודות ומן הפסוק משמע שבית הדין מהלך אחרי התודות). הכי קאמר: בית דין מהלכין ושתי תודות מהלכות ובית דין אחריהם (והמשנה קודם מציינת את המשתתפים ואחר כך את הסדר שלהם). (ממשיכה הגמרא ומבררת) כיצד מהלכות? (חלות התודה) רבי חייא ורבי שמעון ברבי, חד אמר: זו כנגד זו (זו בצד זו), וחד אמר: זו אחר זו. מאן דאמר זו כנגד זו, (פירוש) הפנימית הך (זו) דמקרבא (שקרובה יותר) לחומה; מאן דאמר זו אחר זו, (פירוש) הפנימית הך (זו) דמקרבא (שקרובה לבית הדין (כלומר האחרונה). (ממשיכה הגמרא לברר) תנן (במשנה שהובאה בתחילת דברינו): הפנימית נאכלת והחיצונה נשרפת; בשלמא למאן דאמר (שהתודות מהלכות) זו אחר זו, אמטו להכי (לכן ) פנימית (האחרונה) נאכלת, משום דאתיא חיצונה קמה וקדשה לה (כי התודה הראשונה כבר קדשה את המקום); אלא למאן דאמר זו כנגד זו (שהתודות הלכו זו בצד זו), תרוייהו בהדי הדדי (בבת אחת) קא מיקדשי! (מקדשות את העזרה , ומה יתרונה של הקרובה לחומה על חברתה?). (מקשה הגמרא) וליטעמיך, למאן דאמר זו אחר זו (ולשיטתך שהתודות הלכו אחת אחרי השניה עדיין קשה), חדא מי מיקדשא? (תודה אחת כיצד מקדשת) הא כל שלא נעשית בכל אלו תנן! (משמע שבהתקיים חלק מן התנאים עדיין אין הקידוש קידוש) ואפי' למ"ד באחת מכל אלו(ואפילו אם תאמר שמספיק חלק מן התהליך כדי לקדש), הני תרוייהו חדא מצוה היא! (ואין כאן אפילו התקיימות של חלק אחד שלם) אלא א"ר יוחנן: על פי נביא נאכלת ועל פי נביא נשרפת (ואין כאן הגיון שמחייב את התוצאה אלא הוראה של נביא)"  (שבועות דף טו ע"ב, דף טז ע"א). 
בשבוע הבא נמשיך ללמוד את המקורות. 
 
"עשות ספרים הרבה"  (קהלת י"ב יב)    
הרב דניאל כץ – "ארץ חמדה"
אבני משפט קובץ תורני כולל יד ברודמן רחובות.
קובץ ב' - אדר א' תשס"ג (225 עמ').  קובץ ג' - טבת תשס"ד (203 עמ').
פריחתם של מוסדות התורה בחברה הדתית לאומית באה לידי ביטוי בהקמתם של כוללים שבהם יושבים אברכים שנים רבות ועוסקים בלימוד תורה מתוך מטרה להעמיד תלמידי חכמים גדולים. בין מוסדות אלו נמנה גם "ארץ חמדה" והכולל לדיינות ברחובות. השלב הבא של פריחה זו הוא רצונם של הלומדים במקומות אלו להביא לדפוס קבצים של חידושי תורה שהעלו בידם. ואכן בשנים האחרונות יצאו קובצי "חמדת הארץ" של "ארץ חמדה", "משפטי ארץ" של הכולל בעופרה ועתה קובצי "אבני משפט" של הכולל ברחובות. נקוה שגם שאר הכוללים ילכו בדרך זו - להגדיל תורה. שני הקבצים שלפנינו עוסקים בחושן המשפט חלק א' – הלכות דיינים ועדות. הקבצים פותחים בשיעורים של הרב משה דימנטמן, ראש הכולל ברחובות ומותיקי מרביצי התורה בהיותו שנים רבות ר"מ בישיבת כרם ביבנה. הנושאים נידונים בחוברות באופן שמשלב עיון למדני תוך זיקה לפסיקת ההלכה. 
בין המאמרים בחוברת ג' נציין – סיכום של שיעור שהעביר הרב הרשל שכטר מישיבת ר' יצחק אלחנן U.Y בארה"ב, בעניין תחילתו בפסול וסופו בכשרות שדן האם בעניינים דרבנן פוסלים עד שהיה פסול בתחילה והביא את שיטת ה"מחנה אפרים" שבדרבנן לא חוששים לתחילתו בפסול. ודחה את ראייתו מהמשנה בכתובות שקטן שגדל, שמכיר את החתימות מזמן ילדותו, מעיד על קיום שטרות, עפ"י דברי הראשונים שקטן אינו עד כלל ועל כן לא שייך בו דין תחילתו בפסול. ומכך דיון זה הולך ומסתעף  לכיוונים רבים ויש לו השלכות הלכתיות רבות.
הרב מאיר ברקוביץ (שהוא ר"מ גם בכולל שליד אוניברסיטת בר אילן וכן עורך החוברת) דן בשאלה מעניינת האם ניתן לומר עדות לבית דין גם כשבית הדין אינו מעוניין לקבל את עדותם. הוא מביא את דברי המהר"י בן לב שפסק שלא עושים בית דין בעל כרחם של הדיינים ואוסף הגבלות שונות לפסקו.
ראוי לציין את סידורם הנאה של המאמרים שמקל על העיון בהם.
נברך את הכולל ברחובות שימשיכו בפועלם ויניבו פירות נוספים. 

שו"ת במראה הבזק"
 
(מתוך ח"ה)

כוכב יאיר, ישראל						     	             Kochav Yair, Israel
אייר תש"ס
מכירת חמץ למי שיתכן שישתמש בו בפסח
שאלה
לפני מספר ימים התגלגל לידי ספרכם היפה והחשוב "שו"ת במראה הבזק", ח"ב. 
בעברי בין התשובות, ראיתי תשובה אחת הנוגעת לעניין מכירת חמץ למי שמן הסתם ישתמש בחמץ בפסח. התשובה שוללת מכל וכל למכור את החמץ עבור אדם שכזה.
והנה הרבי מליובאוויטש זצוק"ל, בתשובה לשאלה זהה, המופיעה באיגרותיו חלק י"ט עמ' רמ"ו (מצו"ב. ומופיע גם בספר "שערי הלכה ומנהג", ח"ב עמ' ק"ד), דווקא מצדד במכירת חמץ גם עבור אדם שכזה.
לנוחיות הקוראים מובאת בזה תשובת הרבי מליובאוויטש כפי שהובאה בספר "שערי הלכה ומנהג" המוזכר לעיל.
שאלה:  האם כדאי לסדר מכירת חמץ בעיר שאפשר שכמה מאלה שימכרו יטלו מהחמץ בתוך הפסח.
תשובה:  פשוט שצריך לסדר שם מכירת חמץ.
התועלת – ודאית. ונוסף על העיקר (הענין דבל יראה ובל ימצא)  גם ההתעוררות וזכרון ע"ד איסור חמץ מנהג אבות וכו' וכו'.
החשש – דשמא יטלו מן החמץ באמצע חג הפסח וכו':
1.	פשיטא שכמה מהנ"ל לא יעשו זה. 
2.	גם בהנוגע להנחשדים – ודאי כודאיות התיקון – לא הוי.
3.	אפילו בהנוגע להנוטל – לכמה דעות לא בטלה המכירה [כן משמע דעת אדה"ז סתמ"ח סע' יג-יד], כ"א גוזל הוא מה שנוטל ותו לא מידי.
4.	אפילו להאומר דבטלה המכירה – י"ל דזהו מכאן ולהבא – וניצל מאיסור בל יראה ובל ימצא עד שעה זו. ולאו שאין בו מעשה – לכמה דעות אין לוקין עליו אף בעשה מעשה.
5.	אפילו למ"ד דלוקין עליו – צ"ע מה מכריע: כל ח' ימי חה"פ באיסור דבל יראה ובל ימצא אלא באופן שאין לוקין – או זמן יותר קצר, אלא שרגע אחד רגע ביטול הקניה – קאי בלאו דלוקין עליו.
6.	אפי' את"ל דבטלה המכירה למפרע – הנה אדרבה לפי זה י"ל שאין כאן מעשה ואין לוקין ע"ז, כי מעולם לא הייתה מכירה, ואין מקום לקני' בתוך חה"פ.
יברר אצל הרבנים דשקו"ט עמהם: האפשר להוסיף והתועלת בהוספה בשטר הנ"ל:
א.  דישראל המוכר באם ירצה או בא כוחו יהי' מורשה מהנכרי הקונה, ושלא על מנת לקבל פרס, למכור בשבילו או לתת במתנה מהעניינים הנמכרים. 
או ב. שמוכר לו כו' עד למדידה בערב חה"פ, ולבד מה שילקח מהדברים המנויים בשטר גם בימים שלאח"ז.
ומובן שיזהירו את המוכרים שאסור להם לעשות הנ"ל. אבל גם אם יעברו על איסור זה – אין כאן חשש ביטול מכירה כיון דאדעתא דהכי כו'.

הערה: וזהו הנוסח אשר נשלח עפ"י הוראות ותיקוניו של כ"ק אדמו"ר שליט"א:
"ישראל המוכר או בא כחו יהי' באם ירצה מורשה מהנכרי הקונה ושלא על מנת לקבל פרס למכור בשבילו או לתת במתנה מהעניינים הנמכרים".

תשובה:
ישנם כמה הבדלים עקרוניים ומשמעותיים בין השאלה שהרבי נשאל, ולבין השאלה המופיעה בשו"ת "במראה הבזק" ח"ב תשובה לז, ע' 53.
à.	בשו"ת "במראה הבזק" מדובר על ודאות ולא על חשש, ולכן הערת הפתיחה של הרבי לא רלוונטית, וכן לא רלוונטיות הערות 1,2.
á.	בשו"ת "במראה הבזק" מדובר במקרה שבו ודאי, שכל רגע יעבור בעליו המקורי של החמץ על איסור גזל במעשה. איסור גזל מגוי הינו לרוב השיטות איסור דאורייתא וכן גם פסק בשו"ע הרב דיני גזילה וגניבה, סעיף א.  וממילא הערות 3, 4 ו- 5 אינן רלוונטיות.
â.	במקרה שבו מדובר בשו"ת "במראה הבזק" המכירה הופכת לחוכא ואיטלולא, מה שאין כן בשאלה שהרבי פסק בה.
ã.	הרבי דיבר על תקנה כללית לציבור שיתכן שיש בו כאלה שבכל אופן יטלו מן החמץ, ואלו בשו"ת "במראה הבזק" מדובר באדם פרטי שמראש ידוע שכלל וכלל אינו מתכוון למכור.

הרב משה ארנרייך          הרב יוסף כרמל 
ראשי הכולל
חברי הועדה המייעצת:
הרב זלמן נחמיה גולדברג
הרב נחום אליעזר רבינוביץ
הרב ישראל רוזן

התרומות ל"ארץ חמדה" ניתנות לניכוי ממס הכנסה לפי סעיף 46 לפקודה